![]() КАТЕГОРИИ: Архитектура-(3434)Астрономия-(809)Биология-(7483)Биотехнологии-(1457)Военное дело-(14632)Высокие технологии-(1363)География-(913)Геология-(1438)Государство-(451)Демография-(1065)Дом-(47672)Журналистика и СМИ-(912)Изобретательство-(14524)Иностранные языки-(4268)Информатика-(17799)Искусство-(1338)История-(13644)Компьютеры-(11121)Косметика-(55)Кулинария-(373)Культура-(8427)Лингвистика-(374)Литература-(1642)Маркетинг-(23702)Математика-(16968)Машиностроение-(1700)Медицина-(12668)Менеджмент-(24684)Механика-(15423)Науковедение-(506)Образование-(11852)Охрана труда-(3308)Педагогика-(5571)Полиграфия-(1312)Политика-(7869)Право-(5454)Приборостроение-(1369)Программирование-(2801)Производство-(97182)Промышленность-(8706)Психология-(18388)Религия-(3217)Связь-(10668)Сельское хозяйство-(299)Социология-(6455)Спорт-(42831)Строительство-(4793)Торговля-(5050)Транспорт-(2929)Туризм-(1568)Физика-(3942)Философия-(17015)Финансы-(26596)Химия-(22929)Экология-(12095)Экономика-(9961)Электроника-(8441)Электротехника-(4623)Энергетика-(12629)Юриспруденция-(1492)Ядерная техника-(1748) |
Особливості сприймання
Характеристика основних відчуттів людини: 1) Зорові відчуття 2) Слухові відчуття 3) Нюхові відчуття 4) Смакові відчуття 5) Тактильні відчуття 6) Больові відчуття 7) Температурне відчуття 8) Статичні відчуття 9) Кінестетичні відчуття 10) Органічні відчуття. Відчуття - це чутливість до фізичних і хімічних властивостей середовища. Через відчуття здійснюється безпосередній зв'язок свідомості із зовнішнім світом. Їх особливості залежать не тільки від об'єктів, що впливають на органи чуття, а й від суб'єкта, що їх відчуває. Людині постійно потрібно одержувати інформацію про навколишню дійсність, адже пристосування організму до середовища передбачає наявність інформаційного балансу між середовищем і організмом. 28) Так, чутливість зорового аналізатора змінюється під впливом слухового роздратування. С. В. Кравков (1893-1951) показав, що ця зміна залежить від гучності слухових подразників. Слабкі звукові подразники підвищують колірну чутливість зорового аналізатора. В той же час спостерігається різке погіршення розрізняльної чутливості ока, коли як слуховий подразник застосовується, наприклад, гучний шум авіаційного мотора. Зорова чутливість підвищується також під впливом деяких нюхових роздратувань. Проте при різко вираженому негативному емоційному забарвленні запаху спостерігається зниження зорової чутливості. Аналогічно цьому при слабких світлових роздратуваннях посилюються слухові відчуття, при дії інтенсивних світлових подразників слухова чутливість погіршується. Лазаревим (1878-1942) були отримані факти зниження зорової чутливості під впливом опромінення шкіри ультрафіолетовими променями. Підвищення чутливості в результаті взаємодії аналізаторів і вправи називається сенсибілізацією. Синестезія - це виникнення під впливом роздратування одного аналізатора відчуття, характерного для іншого аналізатора. Адаптація — це пристосування чутливості до постійно діючого подразника, яке виявляється у зниженні або підвищенні порогів.
29) Здатність до відчуттів є у всіх живих істот, що володіють нервовою системою. Життєва роль відчуттів полягає в тому, щоб вчасно і швидко доводити до центральної нервової системи відомості про стан зовнішнього і внутрішнього середовища, наявності в ній біологічно значущих факторів. Види відчуттів відображають своєрідність тих стимулів відповідні відчуття різної якості: зорові, слухові, шкірні (відчуття дотику, болю, тиску, тепла, холоду тощо), смакові, нюхові. Відчуття дають нам вірний знімок з об'єктивної дійсності, тобто відображають світ таким, яким він існує. 30) Розрізняють пороги абсолют-ний і розрізнений, або диференційний. 31) Сприймання — це форма пізнання дійсності. Істотним компонентом сприймання є моторні процеси. До таких моторних процесів, наприклад, належать рухи руки, що обмацує предмет; рух ока, що простежує видимий контур предмета; рух гортані, що відтворює чутний звук, поворот голови в бік звукового подразника та ін. Предметність. Сприймаючи предмети, людина, в першу, чергу, орієнтується в них за їхніми функціями. Предметність сприймання розвивається в процесі життєдіяльності людини.
Цілісність сприймання полягає в тому, що образи відображених предметів та явищ постають у свідомості в єдності багатьох якостей і властивостей. Константність - це відносна постійність величини, форми, кольору предметів та явищ, що сприймаються при зміні відстані, ракурсу, освітленості. Вибірковість сприймання полягає у виділенні одних об'єктів як основних порівняно з іншими. Інакше кажучи, у сприйманні людини в даний момент завжди щось є основним, а щось – другорядним. Осмисленість сприймання полягає в тому, що відображені предмети та явища людина відразу ж називає, використовуючи другу сигнальну систему. Наприклад, вказівка на те, що на малюнку зображено собаку, відразу ж формує певний образ сприймання 33) За основною модальністю сприймання бувае таке: зорове, слухове, дотикове, нюхове, смакове. За формою існування матерії: сприймання простору, сприймання часу, сприймання руху. Сприймання учня на уроці має зоровий (сприймає написане на дошці), слуховий (слухає пояснення вчителя) і руховий (записує в зошит) характер. Фігурою називають замкнену лінію, яка виступає вперед і займає частину поля, а все, що оточує фігуру, є фоном. Узагальненість і класифікація забезпечують надійність правильного впізнавання об'єкта незалежно від його індивідуальних особливостей і викривлень, які не виводять об'єкта за межі класу. 34) Пам’ять – процеси запам’ятовування, зберігання, відтворення і забування індивідом свого досвіду. Це характеристика пізнавальної функції психіки, складова пізнавальної діяльності індивіда. За тривалістю розрізняють такі види пам’яті: короткочасна, довгочасна, оперативна. Короткочасна – характеризується швидким запам’ятовуванням матеріалу, його відтворенням і нетривалим зберіганням. Довготривала – виявляється в процесі набування й закріплення знань, умінь і навичок, розрахованих на тривале зберігання та наступне використання в діяльності людини. Оперативна – забезпечує запам’ятовування і відтворення оперативної інформації, потрібної для використання в поточній діяльності.
За способом запам’ятовування пам’ять буває: мимовільна та довільна. Мимовільна – пам’ять, коли ми щось запам’ятовуємо та відтворюємо, не ставлячи перед собою спеціальної мети щось запам’ятати або відтворити. Довільна – пам’ять, коли ставимо собі за мету щось запам’ятати або пригадати. Індивідуальні особливості пам’яті: швидкість, точність, міцність запам’ятовування та готовність до відтворення. 35) Асоціативна теорія, Гештальтпсихологічна теорія, біхевіористична теорія, когнітивна теорія, діяльнісна теорія. Асоціативна теорія розкриває залежність процесів пам'яті від характеристик матеріалу, що запам'ятовується. / Гештальтпсихологічна теорія підкреслює залежність процесів пам'яті від способів організації і структуризації матеріалу, що запам'ятовується. / В біхевіористичній теорії закономірності процесів пам'яті розглядаються, як подібні до закономірностей утворення рухових навичок. / За когнітивною теорією пам'ять розглядається, як деяка структура, призначена для обробки інформації. / В діяльнісній теорії розглядається залежність процесів пам'яті від діяльності людини. 36) Пам'ять реально існує у вигляді процесів запам’ятовування, збереження, відтворення і забування. Запам’ятовування – процес пам’яті, унаслідок якого забезпечується закріплення нового матеріалу. 37) Мимовільне запам'ятовування - це продукт і умова здійснення пізнавальних і практичних дій. Особливо ефективним мимовільне запам'ятовування буває тоді, коли воно пов'язане з яскравими або сильними емоційними переживаннями, великими почуттями. Отже, мимовільно запам'ятовується краще той матеріал, який викликає активну розумову роботу над ним. При довільному запам'ятовуванні людина докладає необхідні вольові зусилля, мобілізує себе на краще й міцніше запам'ятовування матеріалу, застосовуючи для цього спеціальні прийоми та способи запам'ятовування. Довільне запам’ятовування здійснюється двома способами: механічним і смисловим. Механічне це коли зазубрив все розповів, а на легкі питання по цій темі не можеш відповісти. Смислове. воно спирається на розуміння змісту матеріалу, тобто дитина розуміе про що вона розповідае, розуміе сенс цієї теми і може відповісти на будь-які запитання які їй поставе вчитель.
![]() За характером продуктивності виокремлюють: - відтворювальну (репродуктивну) - творчу (продуктивну) уяву. За мірою свободи, довільності визначають: - пасивну уяву - активну уяву За характером образів визначають: - конкретну уяву - абстрактну уяву За відношенням до актуальної ситуації виокремлюють: - сприймаючу уяву - творчу уяву (окремо мимовільна уява. Особливим видом уяви є мрія. Мрія – це уява бажаного майбутнього.Людині зовсім непотрібно стрибати з дев´ятого поверху, щоб дізнатися, наскільки небезпечне таке падіння. Образи антиципуючої уяви налаштовують організм на певні дії, коли ще немає приводу для таких заходів. Тобто людина повинна уявляти на що вона йде..44) Перелічимо прийоми і способи процесу уяви: аглютинація, акцентування або загострення, гіперболізація, схематизація, типізація. Нові уявлення, завдяки операціям аналізу і синтезу, виникають на основі того, що вже відображене у свідомості. Таким чином, процеси уяви полягають в розумовому розкладанні вихідних уявлень на складові частини (аналіз) і наступному їхньому з'єднанні в нових поєднаннях (синтез), тобто носять аналітико-синтетичний характер.45) Уява - це психічний процес створення людиною нових образів на основі її попереднього досвіду.Якими б дивовижними не здавалися продукти людської уяви, підґрунтям для їх побудови завжди є попередній досвід людини, ті враження, що зберігаються в її свідомості. Чим більше знань, чим багатшим є досвід людини, тим різноманітнішими є її враження, тим більше можливостей для комбінування образів. Людина не може розпочинати роботу, не уявивши собі готовий результат своєї праці. Функції уяви полягають: 1) у моделюванні кінцевого результату діяльності людини і тих засобів, які необхідні для його досягнення; 2) у створенні програми поведінки людини, коли проблемна ситуація невизначена; 3) у створенні образів, які не програмують діяльність, а підміняють її; 4) у створенні образів об'єктів з опорою на схеми та описи; 5) у створенні принципово нових предметів та явищ тощо.46) Почуття - це внутрішнє відношення людини до того, що відбувається в її житті, що вона пізнає або робить, яке переживається в різноманітній формі. А емоція, в більш вузькому значенні, - це безпосереднє, тимчасове переживання якогось певного більш постійного почуття. Емоція — це загальна активна форма переживання організмом своєї життєдіяльності. Емоції та почуття людини взаємопов'язані з її діяльністю: діяльність викликає різноманітні переживання у зв'язку із ставленням до неї та її результатів, а емоції і почуття також стимулюють людину до діяльності, додають їй снаги, стають внутрішньою спонукою, її мотивами. Почуття збагачують життя людини. Ідеї без почуттів — холодні, "світять, та не гріють", позбавлені життєвості та енергії, не здатні до втілення.47) Біологічна теорія емоцій П.К. Анохіна. У межах цієї теорії емоції розглядаються як біологічний продукт еволюції, пристосувальний чинник у житті тварин. Виникнення потреб спричиняє, на думку П.К. Анохіна, виникнення негативних емоцій, які відіграють мобілізуючу роль, сприяючи найшвидшому задоволенню потреб оптимальним способом. Коли зворотний зв'язок підтвердить, що досягнуто запрограмованого результату, тобто що потребу задоволено, тоді виникає позитивна емоція. Вона постає як кінцевий підкріплювальний чинник. Якщо ж отриманий результат не узгоджується із програмою, тоді виникає емоційне занепокоєння, яке зумовлює пошук інших, більш успішних способів досягнення мети. Інформаційна теорія емоцій П.В. Симонова. Оригінальну гіпотезу про причини появи емоцій висунув П.В. Симонов. Він вважає, що емоції виникають внаслідок нестачі чи надлишку відомостей, необхідних для задоволення потреби. Це він подав у вигляді «формули емоцій»: Е = - П (Ін-Іс), де Е - емоція; П - потреба; Ін - інформація, необхідна для задоволення потреби; Іс - інформація, яку має суб'єкт на момент виникнення потреби.48) Афект - дуже бурхлива, сильна і відносно короткочасна емоційна реакція. Як правило, в афективному стані людина втрачає вольовий контроль над своєю поведінкою, втрачає самовладання, у нього порушується усвідомлене сприйняття дійсності.Пристрасть - це теж сильна, бурхлива емоція, повністю захоплююча людини і підкоряє його собі. Однак, на відміну від афекту, пристрасть тривала, стійка.«Стрес» розуміють нервову напругу. Стресовий стан викликає зміни в роботі серцево-судинної і дихальної систем, біохімічні зрушення в крові, змінює електропровідність шкіри. Помітні порушення настають і в поведінці людини: воно стає в більшій чи меншій мірі дезорганізовані, нецілеспрямованим, з'являються безладні і недоцільні жести, мова стає уривчасто і незв'язною.Настрій - це емоційний стан, негативно чи позитивно окрашивающее психічну діяльність людини. Настрій часто виникає як результат пережитої емоції: отримавши приємну, радісну для нас звістка, ми кілька днів перебуваємо в піднесеному настрої.49) У вищих тварин - антропоїдів - і людину є багато спільного й у зовнішніх засобах вираження емоцій. Ось один досить забавний приклад. Демонстрація оскал - якнайширше поширена у хребетних інстинктивна програма. Її мета - попередити при зустрічі з ким-небудь, що ви озброєні і готові за себе постояти. Людина теж скалить зуби при сильному страху або гніві. Основна відмінність всякої діяльності тварин від діяльності людини, в тому числі і емоцій, полягає в тому, що вона є діяльністю безпосередньо біологічної. Інакше кажучи, діяльність тваринного можлива лише по відношенню до предмету, життєвої біологічної потреби, завжди залишаючись у межах їх інстинктивних, біологічних відносин до природи. Це загальний закон.50) Як відомо, у структурі особистості особливе місце посідають вищі почуття. івень духовного розвитку людини оцінюють за тим, якою мірою їй властиві ці почуття. У вищих почуттях яскраво виявляються їх інтелектуальні, емоційні та вольові компоненти. Вищі почуття є не лише особистим переживанням, а й засобом виховного впливу на інших. Основні характеристики вищих почуттів - опосередкованість, свідомість, довільність. Загальне визначення естетичних почуттів - це емоційне переживання індивідом свого естетичного відношення до дійсності. Ці почуття зв'язані з минулим досвідом індивіда, з його знаннями про світ, які об'єктивно присутні в оцінці, смаку, і при цьому володіють важливою особливістю - активізувати творчу фантазію, уяву.
Дата добавления: 2015-05-22; Просмотров: 811; Нарушение авторских прав?; Мы поможем в написании вашей работы! Нам важно ваше мнение! Был ли полезен опубликованный материал? Да | Нет |